Kas ejo pro sali,lai eina toliau,diena grazi,eime i lauka,geros jum nuotaikos
…sake myli o cia liepe kazkur i lauka visiems keliauti… Xika ka taip greit praejo…jausmai…mums… negali …buti… norim buti su Tavimi
Karta maciau kaip zvirbliai prausias baloj,mieli juokingi-primine jus,va kaip myliu
šitaip ir dar anaip ne tie žvirbliai matyt
…tupi tupikas, kabo kabikas…
c’est l’amour, comme moi… klausyk sirdies… Jai nusisuksi, ji ims ir neatleis…
Eikim ir negrižkim, jei nuejom. Susilyginkim su fauna, galesim skaičiuoti, kiek mūsų atsirado, ar išnyko. O aš ir toliau ilgėsiuosi normalių žmogiškų santykių, aš noresiu pas ką nors ateiti ir būti rimta, kaip stalas, ant kurio niekada nebuvio gelių. PRASAU MANE Už TAI PASMERKTI, PANIEKINTI, PAžEMINTI. Aš pasistengsiu likti gyva.
Didžiausias sugebėjimas atleisti - aš to dėja nemoku…
saldus tas kershto skonis…
sugrįžt neįmanoma…galima tik vėl pradėti nuo pradžios,nuo to pačio atskaitos taško…deja…laikas jau bus sugaištas…laikas,kurio mums nuolat trūksta…nes nemokame jo branginti…